Tradus de Gabi.
Cartea favorită a copilăriei mele este despre un tânăr prinţ...
care a venit pe Pământ de pe un asteroid îndepărtat.
El întâlneşte un pilot al cărui avion se prăbuşise în deşert.
Micul prinţ îl învaţă pe pilot multe lucruri...
dar în special despre iubire.
Tatăl meu mi-a spus întotdeauna că eram asemenea micului prinţ.
Dar după ce l-am întâlnit pe Adam...
am conştientizat ca tot timpul am fost pilotul.
- Neaţa, Adam. - Bună dimineaţa, Kelli.
- Bună dimineaţa, Lulu. - Bună dimineaţa, Adam.
Nu ştiu ce să spun.
- Spune orice. - Ok.
Adam Raki este cel mai drăguţ tip din birou. E bine?
- E bine. - Neaţa, Adam.
- Bună dimineaţa, Mr. Klieber! - Neaţa, Kelli.
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa, Adam!
- Cum a făcut asta? - Ce?
Cum a ştiut că vorbeam eu, apoi tu?
Recunoaştere vocală.
Am introdus modele vocale de la câteva persoane
şi am adăugat SPLICE la sistemul de recunoaştere.
SPLICE vine de la "Stereo-based Piece-wise Linear Compensation for Enviroment"
- E un algoritm pe care l-am introdus - Adam. Adam.
Chatty Patty a avut SPLICE?
Billy Bass Guralivul a avut SPLICE?
Dar mi-ai spus că aş putea s-o fac să vorbească ca Kelli.
Am spus că ar putea avea vocea ei. Dar nu am spus să-i dai voinţă proprie.
Nu are voinţă proprie.
5,000 bucăţi la preţul de 100$, nu 5 la o mie de dolari. Ai înţeles?
- La revedere, Mr. Klieber. - La revedere, Adam.
Toate acestea ne dau ocazia rară...
De a explora terenul misterios...
care se află între faimă şi înşelăciune...
între persoană publică şi propriul, preţiosul ego.
Doamnelor şi domnilor, Studioul Actorilor este mândru să vă prezinte...
o actriţă pe care o admirăm...
Julia Roberts.
Perfect.
- Oh. - Este deschis aici?
Vreau să spun, locatarilor. Ai o cheie?
Uh, da.
Tocmai m-am mutat. Beth Buchwald, 3A.
Adam. Etajul doi. 2.
Nu-ţi speli rufele?
Oh. Um, da.
Se pare că ai o urgenţă.
Mă poţi lăsa să intru?
- Uh, da. Da. Sigur. - Mulţumesc.
L-am îndrăgit foarte mult. Centrul oraşului este cartierul meu de suflet.
Dar apartamentul acesta e mai mare şi foarte aproape de Wildwood.
Poţi vedea cerul de la etajul 3?
Cred că l-aş fi văzut dacă ferestrele n-ar fi acoperite cu funingine.
E ceva tupeu, nu-i aşa...
să numeşti o şcoală din centrul Manhattan-ului Wildwood?
De fapt, e temporar.
Slujba, nu numele şcolii.
Sunt scriitoare. Pentru copii. Deci e o experienţă bună.
Tu cu ce te ocupi?
Uh, ajut la fabricarea jucăriilor.
Oh, eşti un elf?
Nu, sunt inginer electronist.
Oh. Ai nevoie de un card pentru maşina de spălat.
Nu, am unul.
Super. Cred că l-am uitat pe al meu în apartament.
L-aş putea împrumuta pe al tău de data asta?
Ok.
Oh. Sigur.
Mulţumesc.
Bine. Bună treabă, Beth.
Bună, vecine.
Au apărut noi imagini cu Saturn din misiunea Cassini.
Oh.
Doamne.
Întotdeauna mi-am dorit să ştiu mai multe despre spaţiu.
Serios? Ce anume?
Nu ştiu. Ştii tu, ce-i acolo.
Trebuie să fi mai concisă.
Da, cred că ai dreptate.
Am cărţi, telescoape, hărţi stelare.
Poţi împrumuta câteva lucruri.
Am putea să ieşim să privim cerul... d... diseară.
Cândva. Sigur.
Ok.
Ei bine, acum voi trage aceste cumpărături enorme până sus.
Ok.
Ce faci?
Oh.
Privesc oamenii.
Pe cineva anume?
Oamenii în general.
Ascultă, voi ieşi diseară cu câţiva prieteni, dacă vrei să vi.
Oh.
Sunt oameni, poate îţi doreşti... să-i priveşti.
Uh-huh.
Dacă nu vrei, e în regulă.
Nu, vreau să merg, dar, um, e... e... eu nu cred că pot.
- Ok, dacă eşti ocupat... - Nu.
Nu e o întâlnire. E doar o petrecere de casă nouă.
Când?
8:00. 8:00 şi ceva.
Uh-huh.
Nu te presez.
Voi bate la tine când cobor, şi dacă poţi, atunci vi.
- Ok. - Da?
- Da. - Ok.
Adam?
Adam.
- Ne vedem mai târziu.! - Noapte bună.!
Î... îmi pare rău că nu am ieşit cu prietenii tăi.
Nu-i nimic.
Într-un fel am fost copleşit.
Vreau să-ţi arăt ceva.
Intră. Intră.
Oh!
Spuneai că vrei să ştii mai multe despre spaţiu.
Deoarece arată astfel oamenii cred că e imobil...
deşi se cunoaşte că e în expansiune.
Toate părţile universului se îndepărtează una de cealaltă...
majoritatea cu o viteză mai mare decât a luminii, cu excepţia
Credeam că nimic nu este mai rapid decât viteza luminii.
Sigur, sigur. Nimic nu merge prin spaţiu mai repede, dar spaţiul în sine m...
Um, uh, cunoşti teoria Big Bang-ului?
Puţin. La început, Dumnezeu a crea...
Teoria inflaţiei susţine că Big Bang
îşi are originea într-o bucată de spaţiu de numai 10 kg...
acum peste 14 miliarde de ani...
şi că s-a extins la dimensiunea universului în 10 la puterea -39 secunde.
10 la puterea -39?
Un punct zecimal, 39 zerouri, şi apoi cifra 1.
Universul s-a format într-o fracţiune de secundă.
Asta înseamnă de miliarde şi miliarde de ori mai repede decât lumina.
Ooh, asta-i... rapid.
Da.
Uau!
Uh, acestea sunt imagini ale stelelor şi galaxiilor care s-au îndepărtat de noi...
timp de sute de milioane sau miliarde de ani.
Dar sunt încă aproape dacă vom compara
cu cea mai mare parte a universului pe care nu-l vom vedea vreodată.
Niciodată?
Obiectele care se îndepărtează mai repede decât lumina
nu se pot vedea vreodată unul pe altul...
deoarece lumina provenită de la un obiect nu reuşeşte să-l prindă pe celălalt.
După Big Bang...
expansiunea universului a încetinit.
Dar apoi, după 7 miliarde de ani...
dintr-un anumit motiv a accelerat din nou...
şi viteza creşte de atunci.
Într-o zi tot ce vezi aici va dispărea pentru totdeauna.
Iar cerul nopţii...
va fi aproape complet întunecat.
Asta e trist.
Trist?
Hmm.
A-am vorbit prea mult, deci...
Nu, e... fascinant.
- Dar vorbesc prea mult când mă entuziasmez. - Nu, chiar e fascinat.
E - E uimitor.
Şi ţi-aş putea spune pe scurt despre teoria membrana.
Oh, nu, e în regulă. Poate data viitoare.
Ok. E foarte speculativă.
Trebuie să plec.
Noapte bună, Beth.
Noapte bună.
Mulţumesc. Îmi place planetariumul tău.
Oh. Cu plăcere.
Oh, aş fi putut aştepta, tati.
Nici o zi în plus. Vroiam să pleci din cursă aia de şobolani de 5 ani.
Erau şoareci. Dar am avut dreptate, nu-i aşa? Îţi place.
E ok. Nu seamănă cu Satul. Am întâlnit doar o persoană.
- E nou. - Totuşi, avea un planetariu în sufragerie.
Ai fost în sufrageria cuiva.
E simpatic. Locuieşte în clădire.
Ce s-a întâmplat cu Rich Lippmann?
Nu mă mai întorc.
Dar care era numele companiei sale? Founder's Fund?
Ok. Ok.
Vecinul tău e astronom?
Nu, e inginer electronist.
Dar nici măcar nu m-a salutat prima dată, deci... Deci, e un idiot.
Nu, eu sunt.
Nu v-a spus nimeni ţie şi mamei că numai copiii sunt înapoiaţi emoţional...
răsfăţaţi, prea creduli şi ne echipaţi pentru a se descurca?
Ce credeaţi?
Că avem un copil perfect.
Cum e şcoala?
Abia am început.
"Direcţia civilizaţiei este o cursă între catastrofa şi educaţie."
- John F. Kennedy. - Ştiu.
Dacă te căsătoreşti cu un bancher...
poţi face ce vrei.
Rich Lippmann este un puţoi, tati. Putem s-o lăsăm baltă?
Nu spune "puţoi" de faţă cu tatăl tău.
Nimeni nu-i perfect, Bethy. Asta-i tot ce spun.
Dar sistemul de senzori a detectat o eroare în analiza radiaţiei spaţiului.
Adam, servesc prânzul.
- Vorbeşte engleza. - Îmi pare rău.
Sistemul Star Tracker este...
Nu. Ajunge cu radiaţia de fond, găuri negre sau roboţi de pe Marte.
Prânzul este pentru discuţii între băieţi.
Doi tipi care vorbesc despre femei, vreme şi altele. Ai prins ideea?
- Dar sistemul Star Tracker... - Nu.
Hmm.
S-a mutat o femeie la 3A.
Foarte bine. Asta e conversaţie de prânz.
Şi?
Asta-i tot.
Haide. O femeie s-a mutat la 3A.
Arată...
E drăguţă.
Bine. Bine!
- Uh, o vei întâlni? - Am întâlnit-o.
Ai întâlnit-o?
Am spălat hainele împreună. A venit în apartamentul meu.
- Serios? - Da, i-am povestit ceva despre spaţiu.
- Oh, Iisuse. Cum a reacţionat? - I-a plăcut.
Ea...
Binecuvântate fie stelele. O vei revedea?
O văd aproape zilnic.
Îi vei mai vorbi?
Nu.
Adam.
Tu eşti bărbatul.
Trebuie să începi conversaţia. Invit-o în oraş. Cinaţi împreună.
Nu pot face asta. C... cum...
Hmm.
Nemernicul ăsta s-a închis în afara maşinii.
Îşi închipuie că mă poate înjura la telefon.
Ar trebui să se fi calmat până acum.
Harlan...
Continuă, tinere.
Continuă.
Veţi mai merge la Barbados anul ăsta?
- Încă ne mai gândim. - Oh. Chiar aşa?
Trebuie să rezolvăm o mică problemă.
- Între tine şi mama? - Nu, nu.
- La firmă. - Oh.
A fost emis un act de acuzare în Martie trecut.
O acuzaţie la adresa firmei?
Nu, a mea personal, nimic mai mult.
Nu-i mare lucru. Un agent guvernamental junior joacă rolul de Clarence Darrow.
Dar a fost stabilită data procesului. 19 ianuarie.
Un proces? Da, aşa că avem de făcut pregătirile până la acel moment.
Dar rahatul, scuză-mi te rog exprimarea...
îmi ocupă tot timpul...
aşa că planul cu Barbados a rămas în aer.
Tati!
Nu te îngrijora.
Dar dacă se întâmplă să vi cu următorul Harry Potter...
s-ar putea să avem nevoie de el pentru a plăti avocaţii oportunişti.
- Pe vineri la cină, bine? - Da.
- Te iubesc, tati. - Te iubesc.
Beth?
Adam!
Îmi pare rău. Nu simt nevoia de companie în seara asta.
Oh, e în regulă.
Ieşi cu mine. Vreau să-ţi arăt ceva.
Beth?
- Adam, parcul e închis. - D-doar un pic mai departe.
- Vreau să mă întorc! Nu sunt... - Şhh-şhh-shh. Aici.
- Adam, eu... - Şhh-şhh-shh!
Ratoni în Central Park?
E foarte mişto.
Ce fac aici?
Caută hrană.
- De unde ştiai unde vor fi? - Ei locuiesc aici.
Obişnuiam să vin şi să-i privesc.
E linişte.
Nu aparţin locului ăsta, dar totuşi sunt aici.
Se vor întoarce peste puţin timp. Vrei să aşteptăm?
Da, sigur.
Ştiu că ţi-am perturbat programul. Cardul cel nou pentru spălătorie
ţi l-am lăsat deoarece ar fi trebuit să aduc ceva să pun pe bancă. Adam
Oh. Dl. Klieber.
Da. E în regulă. Te-am surprins.
Da.
Vroiam să-ţi spun ce treabă bună ai făcut pentru noi în ultimul an şi jumătate.
Asta e bine.
Când tatăl tău a explicat pro...
Când a explicat... situaţia ta...
am avut îndoieli, dar avea dreptate.
Un om cu experienţa ta la salariul primit a fost un câştig pentru companie.
- Asta-i bine. - Da.
Dar lumea se schimbă. Nu mai poţi fi cofetăria din colţ.
- Trebuie să te lupţi. - Cofetăria?
5000 la o sută, nu cinci la o mie.
Adam, trebuie să te las să pleci.
Dar îţi voi scrie o scrisoare de recomandare beton.
- S... să mă laşi să plec? - Îmi pare sincer rău.
Da, dar e-eu nu vreau să plec. Nu am terminat.
Am o ofertă, Adam. E înfăptuit.
- Ai găsit un chip mai bun? - Nu mai bun.
Mai ieftin.
Mergi acasă.
Discută cu tatăl tău.
- Sigur îţi va găsi o slujbă nouă. - Nu, tatăl meu...
Kelli are compensaţiile tale. A fost o plăcere să lucrez cu tine.
Şi spun asta sincer. La revedere, Adam.
La revedere, dl. Klieber.
Adam, tipule. Îmi pare rău de asta, omule.
Nu te gândi la asta, frate. Va apărea ceva, omule. Promit.
Îmi pare foarte rău, Adam.
Ne mai vedem, ok?
Scuzaţi-mă domnule. Ce faceţi acolo?
- V-am întrebat, ce faceţi? - Privesc copiii.
Uh-huh. Prezentaţi-mi un act, domnule.
M... m... mă uitam la copii.
Domnule, întoarceţi-vă. Puneţi mâinile pe gard, vă rog.
- De-de ce faceţi asta? - Aplecaţi-vă înainte, puneţi mâinile pe gard, vă rog.
Întoarceţi-vă!
Mâinile pe gard.
Ce-ce faceţi?
Vă iau portofelul din buzunar pentru a vă verifica identitatea, domnule.
15-Adam către Central-K, verifică un nume. Adam Raki. Să mergem.
- Acesta e bărbatul pe care l-aţi raportat? - Nu eu l-am raportat.
Unde locuiţi, domnule?
Vă rog să rămâneţi pe loc.
Locuiţi sau aveţi treabă în acest cartier, domnule?
Totul e în regulă. Intraţi.
Beth!
- Dumneavoastră aţi sunat? - Adam.
- Ce se întâmplă? - Îl cunoaşteţi?
Da, e vecinul meu. Ce s-a întâmplat?
Eu... 15-Adam. Raki-R-A-K-I. Nici o înregistrare.
- E curat. - În regulă. Îmi pare rău de asta.
Nu poţi fi suficient de atent cu copiii, nu?
Poţi pleca.
Adam!
Adam?
Destul cu cadourile, ok?
A fost îngrozitor, nu-i aşa?
Vreau să spun că te-ai oprit să priveşti copiii. Eu fac asta de-o viaţă.
- Poliţia mă înspăimântă şi pe mine. Ok? - Vrei să intri?
Ok.
Locuieşti singur?
Da.
E-e mare pentru o singură persoană.
În oraşul ăsta.
Şi tatăl meu a locuit aici.
Oh! Unde este acum?
- Queens. - Queens.
A murit acum şase săptămâni.
Oh, Doamne. Îmi pare rău.
Prietenul meu Harlan spune că toţi merg să moară în Queens...
deoarece nu pot sesiza vreo diferenţă.
Asta... asta-i groaznic.
Harlan spunea că e o glumă.
Oh, mă refeream la tatăl tău.
Uh...
- Dar mama ta? - A murit când aveam 8 ani.
Îmi pare rău.
Mi-a plăcut mult seara trecută în parc.
Ai fost excitată?
- Cum? - Sexual, când am fost în parc.
Um... Uh, nu, nu chiar.
Întreb pentru că eu am fost şi mă întrebam dacă ai fost şi tu.
Mulţumesc pentru paharul de apă.
Trebuie să plec.
Deoarece am menţionat despre excitarea sexuală?
Nu! Nu, nu. Doar...
Ba da.
Oh...
Câteodată este dificil pentru mine să, um...
Am chestia asta care-mi face dificilă...
Se numeşte sindromul Asperger.
Oh.
O caracteristică este că nu ştii ce gândesc ceilalţi oameni.
- Cum e acum. - Oh. Da.
Cred că mă întrebam cum simţi tu situaţia.
Nu am nicio senzaţie. Există pur şi simplu.
Ok.
Creierul meu funcţionează diferit faţă de N.T.
N.T.?
Neurotipici.
Câteodată nu-i pot înţelege...
în special când ceea ce spun are altă semnificaţie.
Nu poţi face asta?
Nu, majoritatea celor cu Asperger sunt sinceri.
Psihologii cred că este vorba de lipsa de imaginaţie.
Dar majoritatea psihologilor sunt N.T.
Albert Einstein, Thomas Jefferson, Mozart, toţi au avut multă imaginaţie.
Sufereau de Asperger?
Probabil.
Când eram mai tânăr...
aş fi crezut că eşti excitată sexual doar pentru că eu sunt.
Se numeşte orbirea minţii.
A trebuit să învăţ să întreb ceilalţi oameni ce gândesc.
Înţeleg.
E în regulă.
Oh.
Chiar trebuie să plec.
Ok.
Îmi pare sincer rău în legătură cu tatăl tău.
Oh.
Pot să te mai văd?
Um, stau chiar deasupra, deci...
Minunat. Ne vedem.
Bună.
- Ai un minut liber? - Oh, bună Beth. Sigur. Intră.
Mulţumesc.
Crezi că e un semn rău când descrierea unei şcoli...
plictiseşte directorul?
Um...
Ce ştii despre sindromul Asperger?
Oh.
Este o tulburare de dezvoltare, un fel de autism înalt funcţional.
Ce înseamnă asta mai exact?
Este cu un spectru larg. Poate fi dificil de precizat.
Se poate manifesta prin probleme severe de interacţiune socială. Uh-huh.
Poate ar trebui să mă ocup eu de asta, să intervievez copilul şi poate obţinem
Oh, nu, nu. Este vecinul meu.
Despre el era vorba.
Dar e foarte, foarte dulce...
şi interesant într-un fel.
Da, câteodată pot fi chiar sclipitori.
Face parte din spectrul autismului.
Oh, de fapt cred că am o...
Este o scriere la persoana I. "Încercând să fi Normal".
Oh, nu, nu este serios...
- Hmm. Ok. - Mulţumesc.
Sigur.
Oh, Beth? Te uiţi te rog peste astea pentru mine, te rog?
Sigur.
Deci, spui că nu este cea mai bună stofă pentru o relaţie.
- Corect? - Um...
Nu chiar.
- Ei bine... - Nu. E în regulă.
Mulţumesc.
Deci, scăzând datoriile tatălui tău...
datoria de pe cartea de credit, costurile de înmormântare, taxe, s.a...
din activele sale, averea se reduce...
la aproximativ $25.000.
A donat $5.000...
Fondului Muzical Tineri la Risc...
$ 10.000 dumneavoastră, dl. Keats.
Oh.
Deci, ca beneficiar principal, Adam-Adam?
Vei moşteni restul.
Asta constă în asigurarea de deces de la Juilliard...
şi fondurile de la planul de pensionare T.I.A.A.
De asemenea, este un capital propriu de aproximativ $300.000 în apartament.
Deci, presupunând că vinzi, după achitarea comisioanelor şi taxelor... Ce să vând?
Am presupus că te vei muta într-un loc mai mic.
Să mă mut?
Fără venitul tatălui tău, plăţile ipotecilor sunt...
Nu vreau să mă mut.
Uşurel.
Consider-o o oportunitate. Poate vrei să încerci alt oraş.
Uh, dl. Wardlow...
Adam nu a ieşit niciodată singur în afara oraşului.
Uh-huh. Bine, atunci mai aproape de casă.
- Cu venitul de la slujba ta... - Nu am serviciu. Am fost concediat.
Oh. Oh, îmi pare rău să aud asta.
Această situaţie creşte valoarea capitalului propriu din apartament.
Schimbările de genul acesteia sunt dificile. Nu îmi voi vinde casa.
- Dl. Raki, eu... - Pleacă! Mă dor urechile!
- Nu îmi voi vinde casa. - Nu îmi vând casa! Calmează-te.
Încrucişează-ţi braţele pe piept.
Dl. Wardlow, am terminat?
Trebuiesc semnate actele.
- Le puteţi trimite? - Trebuie să fie în prezenţa unui notar...
Da. Da. Da. Putem face asta.
Haide, Adam, să mergem.
Nu pot...
Nu pot... nu pot să mă mişc.
Bine.
Haide.
Nu mai ai 10 ani. Ai nevoie de o slujbă.
- Am fost concediat. - Şi ce?
Ştii de câte ori am fost eu concediat?
Când tatăl tău şi cu mine ne-am întors din serviciu...
am avut parte de o săptămână care părea formată din 3 zile.
Ziua 1, urăsc muncă.
Ziua 2, urăsc şeful.
Ziua 3, lovesc pe cineva şi trebuie s-o iau de la început.
Nu am lovit pe nimeni. Niciodată nu am lovit pe cineva.
Adam, ai 29 de ani.
Nu poţi plăti ipoteca fără să ai de lucru.
Deci ce vei face?
Bună, Bethy. Am vrut să mă asigur că ai ajuns cu bine acasă.
Eşti acasă? Sună-ne.
Beth. Eşti acolo?
Uite, poate întreaga chestie a fost să descopăr ce lucru minunat avem împreună.
Nu vei da cu picio...
A... Adam? Ce...
Ce?
Haide înăuntru!
Ce? Ce făceai acolo?
Puteai să mori.
- Cum te-ai fi dat jos? - Mă căţăram.
- Te căţărai? - E garantată pentru 1,36 tone.
Spuneai că nu poţi privi pe fereastră.
Îmi pare rău!
De ce ai ţipat aşa?
Deoarece am intrat în apartament şi la fereastra mea era un om ciudat.
- Eram eu! - Dar eu nu ştiam asta.
Oh.
Cred că nu.
Mulţumesc pentru că ai încercat să...
Cu plăcere.
Vrei să...
Vrei să bei un ceai?
Uh...
- Uh, sigur. - Ok.
Harlan spunea că ar trebui să trimit scrisori de intenţie
şi să-mi fac griji pentru interviuri mai târziu.
Interviuri?
Interviurile de obicei nu merg prea bine.
Dar ai trimis ceva scrisori de intenţie?
87.
- 87? - Mm... hmm.
Scrisori de intenţie şi solicitări.
- Ai aplicat pentru 87 slujbe? - Inclusiv scrisorile de solicitare.
- Astăzi? - Mm... hmm.
- Uau. - "Uau"?
Vreau să spun că sunt multe.
Păi nu vreau să mă mut.
Da.
Ceaiul miroase foarte bine.
Mic dejun englezesc. Tatăl meu îl numeşte cafea fără respiraţie neplăcută.
Poate ar trebui să plec.
Îmi pare rău. Eu doar...
Îţi pare rău? Tu eş...
- Sunt un pic supărată. - Oh.
Tatăl meu e contabil...
şi a fost acuzat de practici ilegale.
Oh. E vinovat?
Nu. Nu.
Dar astă seară a spus că probabil va trebui să meargă la proces...
şi am aflat că tatăl tău tocmai a murit, aşa că nu trebuia nici măcar...
Um, eu...
Pot observa că eşti supărată...
dar nu ştiu ce să fac.
M-ai putea îmbrăţişa?
Da.
Adam, mi-ar place să mă îmbrăţişezi.
"Dar e dezbrăcat", a strigat un băieţel.
Toţi oamenii îşi şopteau. "E dezbrăcat!"
"Un băieţel spune că regele este dezbrăcat!"
Regele tremura pentru că era sigur că băieţelul avea dreptate, dar se gândea...
"Trebuie să le port până la sfârşitul procesiunii"
Şi a defilat cu mai multă mândrie pe drumul de întoarcere către palat
Deci, ce părere aveţi?
Era gol.
A mers dezbrăcat prin tot oraşul.
Da, era dezbrăcat. Altceva?
Băieţelul era rău.
Serios? De ce spui asta, Stephanie?
- Pentru că a spus. - Asta-i o prostie!
- Bruce. - Dar era dezbrăcat!
Nu crezi că trebuia ca regele să ştie că e dezbrăcat?
Păi nu trebuia să strige în gura mare.
Putea să meargă la el şi să-i şoptească la ureche.
Toţi ceilalţi minţeau, aşa că nimeni nu se simţea prost...
şi pentru că le era teamă să privească cârnăciorul regelui.
- Cârnăcior! - Cârnăcior!
Îmi place băieţelul.
Şi mie.
Poate ar trebui să plecăm.
Noi suntem la rând.
Nu poţi mânca macaroane şi brânză în fiecare seară.
De ce nu? Deoarece e o viaţă mediocră. Lipseşte stimularea.
Mulţumesc că ai venit. Ştiu că e dificil.
Ok.
E mai bine, nu?
Bună. Sunt Rom, cu "m".
Observ că aveţi băuturi. Doriţi o listă de vinuri, sau vă recomand specialităţile?
E în regulă. Ne-am hotărât.
Vrem două salate tricolore...
un somon la grătar cu linte şi cartofi copţi şi un Penne Alfredo.
- Ron? - E Rom.
Scuze. Rom. Putem lua totul la pachet?
Sunt macaroane cu brânză!
- A la Rom. - Ce?
Cum merge căutarea slujbei?
Multe posturi au fost deja ocupate.
Totuşi, mai primesc răspuns.
Sunt sigură că va apărea slujba potrivită.
Cum poţi fi sigură de asta?
Vreau să spun că sper să apară slujba potrivită.
Veneam aici cu tatăl meu să privim Hale-Bopp cinci seri la rând.
Voyager 2 va trece la 4,3 ani lumină de Sirius, steaua câine...
în aproximativ 196.000 ani.
Ţi-am adus ceva.
Oh. Cadouri?
Nu, nu. A fost ceva neplanificat.
"Cum să găseşti slujbe potrivite pentru oameni cu sindromul Asper
M-am gândit că ar fi utilă.
Eşti jignit?
Nu.
Pentru că încerc doar să fiu de folos.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Încearcă să fi atent.
Am fost dezamăgită recent de un mare ticălos.
Am nevoie de timp pentru a-mi reveni.
Ce a făcut?
A avut aventuri când eram împreună.
Nu împreună împreună, când eram prieteni.
Oh.
Aşa că nu trebuie să ne grăbim.
- Fără sex. - Corect.
- Săruturi. - Da.
- Îmbrăţişări. - Da.
Şi fără sex.
E în ordine?
Da.
A trecut doar o lună!
Nu e scris în biblie peste cât timp ar trebui să-l întâlneşti pe Adam, tati.
Tocmai - Ai inventat asta.
Nu-ţi face griji pentru mine. Sunt bine.
Ai mai aflat ceva în legătură cu... cu procesul...
Ok.
Ok. Sigur.
Aşa voi face. Îi transmit.
Ok. Te iubesc, tati. Pa.
Poţi sta o oră. Poate te vei şi distra.
M-aş distra acasă.
Nu sunt porţile iadului, Adam. Sunt doar prietenii mei.
- Arăţi grozav. - Trebuie să vedeţi bebeluşul.
Numele ei e Ling Yao, şi înseamnă comoara jadului frumos.
- Frumos. - Nu-i aşa?
E destul de mică. Am putea s-o numim oricum.
- Numele ei e Ling Yao. - Asta am spus şi eu.
- Acesta era numele ei când am luat-o. - Oh, a adormit.
- Ştiu. - Uită-te la ea. Da, este.
Avem şi un filmuleţ, desigur.
Vreţi să-l vedeţi?
Nu, mulţumim. Unde este toaletă?
Pe coridor, a doua la dreapta.
Mi-ar place să văd filmuleţul.
- Acum eşti expertul. - Ei, haide.
Tory, nu trebuie să cunoşti prea multe despre Islam...
pentru a înţelege foamea sau... sau mânia sau disperarea. Vreau să spun...
Nu înţelegem firea acelor oameni, cum - cum gândesc.
Nu-i înţeleg pe cei din New Jersey.
Uite, fie consideri că oamenii au un substrat asemănător...
sau arunci pur şi simplu mănuşa.
Achiziţia unui telescop este o decizie grea.
Trebuie să te focalizezi pe ce anume te interesează. Un joc de cuvinte.
- Cum? - Focalizare?
Corect. Eşti interesată de sistemul solar - luna, planete s. A.?
Sau spaţiul mai îndepărtat - nebuloase, clustere de stele, galaxii.
Atunci ai nevoie de lentile mai mari cu un suport Dobsonian.
- Uh, refractorii cu 8 bare ajung la 180 mm. - Bună, Adam.
Bună. Michael vrea să cumpere un telescop pentru cabana ei din Kerhonkson.
Pentru spaţiul îndepărtat în poziţie fixă...
te-ai putea gândi la oglinzi reflectoare mai mari...
Ai... ai ascultat prea mult despre telescoape?
Nu. Nu.
Doar că unele lucruri pe care mi le spui îmi ies pe cealaltă ureche.
Oh. Ok. O iau de la capăt.
Trei considerente de bază.
Tipul lentilelor. Vino să ne luăm la revedere de la Robin şi Jen.
Bine.
- Uh, mulţumesc pentru informaţii. - Oh, cu plăcere.
E o decizie importantă. Mi-a făcut plăcere să te întâlnesc, Michael.
La fel.
Uau.
Îmi amintesc cum ceilalţi copii...
sporovăiau în drum spre şcoală sau...
la petreceri îşi şopteau...
şi întotdeauna mă întrebam despre ce vorbesc ei.
Părea atât de simplu.
Unul, apoi celălalt.
Râsete, râsete, râsete.
Alt subiect. O luau de la capăt.
Am început să-mi schiţez nouă carte.
- Sunt chiar entuziasmată. - Asta-i bine.
Tu vei fi prima persoană căreia îi mulţumesc...
în discursul meu de la Premiile Newberry.
Este un premiu pentru cărţi de copii.
Ştiu ce este Premiul Newberry.
Tot mai vrei să-i faci vorbitori?
Mm... hmm. Vor fi o familie obişnuită din New York...
cu excepţia faptului că sunt ratoni şi trăiesc în parc.
Ok. E rândul tău.
Cred că tatăl va lucra în publicitate.
În loc să improvizezi...
de ce nu scrii despre ratoni adevăraţi?
Deoarece e o carte pentru copii, nu un documentar.
Aş prefera documentarul.
Probabil că l-ai prefera.
Ce? Nu am vrut să spun...
Asta am vrut să spun.
Oh.
Um...
vrei să...
vrei sex?
Cred că da.
Spuneai că ai nevoie de timp.
Păi atunci, fă-o încetişor.
Nu e corect.
Ce e corect? E o mică manipulare.
- Cum, nu eşti curioasă? - Sigur că sunt.
Dar poate el nu e pregătit să ne întâlnească.
Da, câteodată trebuie să forţezi un pic "pregătirea".
- Beth? - Dragă!
Tati! Mami! Ce? Voi - ce faceţi voi aici?
- Vizionăm piesa. - Dar credeam că voi...
- Ce? - Bună, dragă.
Credeam că ne-aţi dat nouă biletele voastre.
Nu, noi mergeam cu familia Pierce, dar ei nu au putut veni.
Haide! Nu suntem căpcăuni. Cel puţin Becky nu e.
Ea e mama lui Beth, Rebecca. Eu sunt Marty. Oh.
- Am auzit atâtea despre tine. - Oh, aţi auzit?
- Da. - Îmi face plăcere să te întâlnesc, Adam.
Oh, mulţumesc.
- Eu şi fetiţa mea, suntem mari că hoţii. - Bună, tati.
Bună, dulceaţă. Nu mai aveam răbdare.
Rar ieşim în altă parte decât Broadway.
Chiar uitasem că acest teatru mai există.
Oh, teatrul Cherry Lane este cel mai vechi teatru funcţional în afară Broadway.
A fost transformat dintr-o fabrica de cutii în 1924...
Şi - şi apoi în anii 20, 30 şi 40...
a prezentat operele unor scriitori că F. Scott Fitzgerald...
John Dos Passos, Eugene O'Neill.
Şi eu obişnuiam să acaparez conversaţia când aveam o întâlnire.
- Marty! - Întreab-o pe Becky.
Din 1951 în 1953, uh...
operele lui Julian Beck şi Judith Malina au fost prezentate aici.
Oh, oh! În 1952, Judith Malina a fugărit un pompier pe stradă...
cu o suliţă din piesă ei "Ubu Roi".
Um, "Endgame", de Samuel Beckett, a avut premiera americană aici în 1957...
urmată de alte opere noi, cum ar fi "Happy Days", tot de Becket, în 1962...
"Dutchman", În 1964, de Le Roi Jones...
"The Happy journey to Trenton and Camden" de Thornton Wilder în 196-
Dar suficient despre Teatrul Cherry Lane.
Ce s-a întâmplat în anii 70?
În 1971, deschiderea a fost făcută de'Godspell"
şi apoi în 197... Adam, tati glumeşte.
Oh. Oh.
- Îmi pare rău. - Nu, nu.
Istoria este întotdeauna fascinantă.
Doamnelor şi domnilor, vă rog să vă ocupaţi locurile. Haideţi, să mergem.
Mergem?
Oh, sunt nerăbdători să meargă la proces şi să-şi vadă pozele în ziar.
Bine, deja scriu despre asta.
- Ce spune dl. Beranbaum? - E avocat. E plătit să-şi facă griji.
În fine, dacă federalii ajung la proces, vom rezolva.
- Corect? - E sigur că vom rezolva.
De aceea nu e nevoie să participi.
Spuneai că poate fi util dacă îţi arătăm susţinere. Trebuia să-i spui.
Tatăl tău are dreptate. Ai de lucru.
Mami, pot fi suplinita la lucru. Voi veni. Trebuie să fiu acolo pentru voi.
Ce acuzaţii vi se aduc, dl. Buchwald?
Sunt acuzat că am încercat să ajut un prieten. De asta sunt acuzat.
- Unchiul lui Beth, Eric... - Eric Cooper.
I-a dat fiicei sale Jennifer postul de C.F.O. al companiei sale.
Dar are pregătirea necesară, nu?
- A studiat la Wharton. - Da. E calificată.
Unchiul Eric nu e chiar unchiul meu.
Este un vechi prieten al lui tati, iar Jennifer este fiica lui.
E tânără. A făcut câteva greşeli.
Le-am trecut de la un an la altul...
i-am îmbunătăţit imaginea, chiar şi faţă de tatăl ei.
Nu a fost nici măcar un apel dificil de efectuat,
dar acum ei cred că au descoperit un alt Enron.
- Ai putea ajunge la închisoare? - Adam!
Nu. Sunt bucuros că ai întrebat.
Bethy, nu mă duc nicăieri.
Alte întrebări, dl. Procuror?
Uh, nu.
Vezi? Se potriveşte de minune.
L-ai pus în reflector, l-ai confruntat, l-ai presat.
Păi nu înţelegeam ce vorbeşte.
Poate nu e vina lui. Luni merge la proces, în caz că n-ai remarcat.
Nu discuţi despre posibilitatea închisorii!
- Mi s-a părut important. - Important?
Dintr-o dată ştii ce e important?
Nu poţi spune două cuvinte despre ce simţi...
dar ştii ce-i important pentru familia mea.
Eu... eu... eu nu... Ştii, tatăl meu nu e un criminal, ok?
- Oh, ok. - Las-o baltă!
- Beth? - Mă duc acasă! Şi te rog nu mă urmări!
Pot intra?
Îmi pare rău.
E ciocolată.
Nu sunt Forrest Gump, să ştii.
Sigur că nu. Nu vroiam să...
- A fost o glumă? Glumeşti? - Pot glumi.
Îmi pare rău.
Eu...
M-am răzbunat pe tine. Îmi e... teamă pentru tata.
Şi tu îţi poţi cere scuze, să ştii.
Ai spus că e vina ta.
Am obţinut un interviu.
Serios?
Halloran Industries, cercetare şi inginerie...
pentru explorare şi comunicare spaţială.
Adam, asta... asta-i perfect!
Aruncă ciocolată. Să cumpărăm şampanie.
E doar un interviu.
Familia mea are o vorbă: "Niciodată nu e prea devreme să bei şampania"
Eşti potrivit pentru serviciul ăsta, nu?
Tot ce trebuie să faci este să-i laşi să afle acest lucru.
Asta-i tot? Imposibil.
Când are loc?
3 februarie - 17 zile.
Corect. Deci atâta timp ai la dispoziţie.
Trebuie să înveţi ziua, apoi eu te ajut noaptea.
Vor crede că sunt un ciudat.
Bine. Cum spui tu.
Beth?
Haide.
Uaa!
La majoritatea interviurilor...
salutul se face în poziţie ridicată.
Salut simplu. "Bună. Îmi pare bine de cunoştinţă".
Salut formal. "Bună. Numele meu e Jason".
"Îmi pare bine să te întâlnesc."
Dl. Buchwald, cum pledaţi?
Nevinovat, onorată instanţă.
Salut implicat.
"Bună. D-voastră trebuie să fiţi d-şoara Austen.
Numele meu e Jason. Îmi pare bine să vă cunosc."
Dl. Raki?
Sunt Elizabeth Buchwald.
Vă voi intervieva pentru slujba despre care am discutat la telefon.
- Telefon? - Îmi face plăcere să te cunosc?
Da, da.
Ochii. Vă rog, intraţi în biroul meu.
Atribuie-i interviului un scop...
de a menţiona fiecare punct tare al tău cel puţin o dată.
Obiectele listate că bunuri sunt de fapt cheltuieli...
acoperite pentru a creşte valoarea capitalului companiei.
Contactul vizual.
O cale de a evita dilema contactului vizual insuficient...
este privirea frunţii intervievatorului de către candidat.
Exerciţiul este necesar pentru că e nevoie de concentrare...
pentru a-ţi aminti să priveşti spre frunte.
- Beth? - Nu!
Încă o dată, te rog.
Adam, nu poţi fi lipsit de egoism nici măcar un minut?
- Îmi pare rău. - Nu.
Ok.
Dl. Raki, vă rog să-mi vorbiţi despre experienţă anterioară.
La ultimul loc de muncă, cât lucrai independent?
Cât lucrai în echipă?
Aţi mărturisit că relaţia cu familia Cooper...
este atât personală cât şi profesională, nu?
Da. Eric Cooper a fost asociatul meu de peste 30 de ani.
A devenit un prieten apropiat. Dar asta nu înseamnă...
Veţi povesti curţii un pic...
despre relaţia d-voastră cu Jennifer Cooper?
E o tânără minunată.
O cunosc de când era mică.
Nu-i aşa că aţi fost dispus s-o ajutaţi pe Jennifer cu orice problemă întâmpinată?
Da. În afară afecţiunii d-voastră pentru familie, desigur.
Sigur.
Dl. Buchwald, v-aţi simţi obligat s-o ajutaţi pe Jennifer...
pentru a vă păstra reputaţia?
Nu.
Aţi avut o aventură cu d-şoara Cooper în 2001?
Obiectez, onorată instanţă. Dl Buchwald a deschis uşa, onorată instanţă.
Înţeleg legătura. Se respinge.
Vă rog să răspundeţi.
Da. Un timp scurt.
Deci, Jennifer avea orice motiv să creadă...
ca o veţi sprijini în această problemă.
Asta n-are nimic...
Nu au legătură una cu alta.
Nici una.
Ridicaţi-vă.
Luaţi loc.
Dl. Raki.
Bună. Trebuie să fiţi Doug Breindel. Eu sunt Adam Raki.
- Îmi face plăcere să vă întâlnesc. - Intră.
15 cm până duminică dimineaţa, înainte ca furtuna să se îndrepte către...
Deci e o furtună serioasă.
- Beth? - Adam, Beth e acolo?
Nu, nu e.
Marty a pledat vinovat.
Este o marjă în condamnare.
Audierea are loc mâine.
Poate va trebui să dăm declaraţii, dar ea nu răspunde la mobil.
Am sunat la şcoală, dar nu era acolo.
Ştii când se întoarce?
Nu. Credeam... aşteptam...
Adam, te rog. Poţi verifica agenda ei, să vezi unde o pot găsi?
Ok.
Nu mai contează. Vine Marty. Trebuie să plec.
Îl reţin peste noapte. Spune-i să mă sune.
Spune-i să mă sune imediat.
Ora 8:00. Teatrul Cherry Lane. Întâlnirea lui Adam cu mami şi tati.
Adam!
M-am gândit la tine toată ziua. Cum a fost?
Mi-am uitat mobilul. Cum a fost la interviu?
Ok, ai dreptate.
- Dreptate? - Am aranjat cu tatăl meu să ne întâlnim.
Aţi aranjat?
Ştiam că vor fi la teatru.
Chiar doreau să te întâlnească.
Îmi spui ce s-a întâmplat?
Ai minţit?
Un pic.
Ha-ha-ha! Te-am păcălit!
Tâmpitul de Adam! Tâmpit, tâmpit, tâmpit, tâmpit, tâmpit, tâmpit!
Tâmpit, tâmpit, tâmpit, tâmpitul de Adam!
Adam, nu am... îmi pare rău. Eu...
- Adam, te rog calmează-te. - Nu, te urăsc!
Nu! Te urăsc! Sper că tatăl tău stă la puşcărie pe veci.
- Te urăsc! - Cum?
E vinovat! A sunat mama ta.
E un mincinos ca tine şi merge la închisoare. Te urăsc!
Eşti un copil, Adam. La naiba cu Asperger. Eşti un copil.
Mincinoaso!
Acum mult timp, când i-am spus bunicului Morris...
că vreau să mă mărit...
el a spus că Marty e grozav...
dar că era un tip cu multe faţete.
Ce înseamnă asta?
Că e un tip care are mai multe măşti...
în afaceri, dragoste.
A spus chiar...
că ar putea ajunge la închisoare odată.
Şi i-am spus că nu-l înţelege pe Marty...
şi chiar dacă ar ajunge să fie închis pe viaţă...
nu voi regreta niciodată căsătoria cu el.
Şi nu o regret.
Trebuie să-l ajutăm, Beth.
Spune-i judecătorului cine este tatăl tău în viaţa ta...
cine a fost întotdeauna.
Oricum...
deciziile greşite el le-a luat.
Ok.
Ok, mami.
Citesc că planetele sunt aliniate pe cer...
că acum 30.000 de ani.
Uh-huh.
Nu ai obţinut slujba?
Nu.
De aceea eşti aşa afectat?
La naiba, am pierdut mai multe slujbe decât... Nu.
- Beth şi eu ne-am despărţit. - Oh.
A minţit. A minţit şi eu am aflat.
Nu mai pot avea încredere în ea.
Ah.
Toate par în regulă.
Înainte să-mi încep serviciul...
am întâlnit o fată care mi-a făcut o promisiune.
Când m-am întors, mă aştepta.
Dar am descoperit că nu-şi ţinuse promisiunea în întregime...
aşa că am pus câteva lucruri în geantă şi am plecat.
Nu i-am mai vorbit.
Deşi câteodată există dorinţa era...
era ca un animal care mă sfâşia din interior.
35 de ani.
E singură imagine din capul meu...
încă mă poate opri în timpul zilei...
şi să mă facă să mă blestem că sunt un bătrân prost şi încăpăţânat.
Nu e ceva ştiinţific.
Îţi spun să mai vorbeşti o dată cu ea, atât.
Nu. Nu ştiu.
Mincinoşii sunt tot ceea ce vei întâlni în lume.
Un om trebuie să înveţe diferenţa dintre mincinoşii obişnuiţi...
şi cei care merită iubiţi.
Hmm?
Harlan? Dacă ai suna-o pe fata aceea...
ai înceta să te blestemi pentru că eşti un bătrân prost şi încăpăţânat...
chiar dacă eşti bătrân?
Luaţi loc.
Curtea va condamna la 5 ani de închisoare...
24 de luni într-o instituţie federală...
urmat de 3 ani de eliberare condiţionată.
Conform pledoariei, veţi avea la dispoziţie o săptămână
pentru a pune lucrurile în ordine.
Vă prezentaţi la Departamentul Corecţional...
Luni, 9 Februarie, la 9:00 a. M.
Se suspendă.
Aveţi un mesaj nou.
Adam, Rebecca la telefon.
Marty a fost condamnat la 2 ani de închisoare.
Suntem cu toţii foarte supăraţi, dar Beth...
Oricum, ne ducem la locuinţa din Westchester...
strada Richmond nr. 211, Bedford Hills.
Ai numărul. Mă gândeam că trebuie să ştii unde este.
Urmăreau de multe luni să li-l dau pe Eric Cooper.
"Nu fi un bârfitor în poporul tău."
Cel puţin nu trebuie să-mi fac bagajul, nu, Becky?
Întotdeauna facem bagaje prea mari.
De data asta, doar periuţa.
Scuză-mă.
Să discutăm puţin.
Ah, Bethy. Bethy.
Mama ta va avea nevoie de sprijinul tău.
Da, ştiu.
Sunt lucruri pe care le faci, lucruri pe care trebuie să le faci...
şi... faci alegeri.
Trăieşti cu alegerile tale.
Nu veţi duce lipsă de nimic. Am avut grijă de asta.
Peste 2 ani mă întorc acasă...
şi toate astea se vor termina.
Încă ceva, în legătură cu Adam?
Nu e pentru tine.
Nu e vina lui, dar pare mai degrabă copilul tău...
Decât - decât altceva.
Nu va fi niciodată omul pe care să-l admiri, la care să priveşti în sus.
Şi nu e corect să spere la ceva ce...
ce este... imposibil.
Oamenii cu Asperger se căsătoresc.
- Au familii. - Căsătorit?
Trăieşte în altă lume.
Nu trebuie să faci astfel de compromisuri, Beth.
Ştii că asta este alegerea cea mai bună.
Ştii asta, Bethany.
Trebuie să vorbim din nou.
M-ai speriat. Credeam că o să mă loveşti.
Nu, n-aş face aşa ceva vreodată.
Slujba s-a dus.
Au angajat pe cineva pentru postul acela...
dar mai au unul la un observator.
Au zis că eu sunt omul potrivit.
Încep în Aprilie, dar e în Flintridge, California.
Vreau să vii cu mine.
Eu voi lucra, iar tu vei scrie...
şi n-ar mai fi nevoie să predai.
Bună, dl. Buchwald. Am venit...
Îmi pare rău că trebuie să mergeţi la închisoare.
Am venit s-o rog pe Beth să meargă cu mine în California.
Voi fi inginer de microcipuri pentru sisteme de ghidare a sateliţilor.
Am un loc de muncă în Flintridge, California.
E bine. Felicitări, Adam.
- Dar Beth nu va putea merge cu tine. - Ce?
Familia are nevoie de ea. E nevoie de ea aici. Eu am nevoie de ea.
Nu pot pleca fără ea.
- Îmi pare rău Adam, dar nu poate merge. - Nu.
- Nu poţi face asta. - Bethy. Bethy.
- Nu poţi vorbi în locul meu. - Am căzut de acord.
- Nu decizi tu pentru mine! - Am căzut de acord!
- Stăm în mijlocul stră... - Nu-mi pasă!
- Calmează-te. Calmează-te! - Alegerile tale... Mincinosule! Trişorule!
Nimic nu va mai fi la fel! Nimic! Acum voi pleca.
- Şi nu-mi pasă ce crezi! - Nu pleca! Nu poţi!
- Dă-mi drumul. Dă-mi drumul. - Pleacă de pe mine!
- Adam! - Oh! Doamne!
Adam!
- Deci vii în California? - Nu!
- Acasă, în oraş! - Nu vii în California?
- Poate! Nu ştiu! Mă mai gândesc! - Oh, ok.
- Mami! Voi lua maşina. O las la benzinărie. - Beth!
Întoarce-te!
Nu a decurs bine?
Ce a spus?
Nu vrea nici să mă vadă.
Am aşteptat o oră în camera de vizite.
Apoi un gardian a venit şi mi-a spus că nu vrea să iasă.
Mama ta spunea că nu e pregătit.
Am crezut că dacă totuşi merg...
Nu credeam că nu vrea să mă vadă.
- Ce vei face? - Ce vrei să spui?
Mergem, nu? Mâine ne urcăm în avion şi mergem în California.
Ar trebui să împachetezi. Nu ai împachetat nimic.
Mă laşi un minut? Ok?
Lasă-mă puţin singură.
Nu sunt sigură. Adică, ar trebui să fiu sigură, nu?
Ştii ce vrei?
Nu am avut nici un moment în care să ne privim în ochi...
şi să ştim exact...
ce simte celălalt.
Ideea asta n-ar avea vreun sens pentru el.
Nu mi-a spus niciodată că mă iubeşte.
Nu ştiu care ar fi semnificaţia pentru el dacă mi-ar spune.
Da. E important să te simţi iubit...
dar...
să iubeşti, fiica mea scumpă...
asta este necesar.
Mami, trebuie să închid. Vorbim mâine.
Ok?
Te iubesc, Beth.
Adam?
De ce vrei să vin în California cu tine?
Ce? Ce vrei să spui?
De ce vrei să vin?
Um...
Tu...
Tu eşti...
ca o parte din mine.
Um...
şi, um...
am nevoie de tine...
uh, pentru...
pentru, uh...
a mă ajută să găsesc o locuinţă...
şi să învăţ să lucrez şi...
să înţeleg lucrurile trăsnite pe care le spun oamenii...
şi, um...
Nu aş putea merge fără tine.
Îmi pare rău.
Nu pot merge.
Dacă mă vrei doar pentru că...
nu poţi merge fără mine, eu...
nu pot veni.
- Eşti sigur? - Trebuie să plec.
Trebuie să plec singur.
Dă-mi aia.
Vreau să ştii...
că am sunat.
Mi-a luat ceva să o găsesc...
dar ne vom întâlni.
Femeia e chiar mai încăpăţânată decât mine. Oh, da?
Încercam să-ţi mulţumesc, la naiba.
Oh. Oh.
Cu plăcere, Harlan.
De fapt, cea mai bună rezoluţie a imaginii se obţine...
de către mai multe telescoape mai mici numite interferometre.
Interferometrele, combina undele luminoase...
colectate de la aceeaşi sursă.
De exemplu, o stea, iar undele formează un model de interferenţă...
când se suprapun, sau anulează, se suprapun, se anulează.
E ceea ce numim interferenţa constructivă, sau distructivă...
astfel lumina de la două sau mai multe telescoape...
poate produce o imagine mai luminoasă decât de la unul singur.
Um...
Câteodată e mai bine doar să priveşti cerul nopţii.
Mulţumim. Mulţumim mult, dl. Raki.
Bine. Ne îndreptăm către ieşire.
Aveţi grijă unde călcaţi.
Adam. Cel de sus e pentru tine.
Um...
Oh, Carol?
Vrei să te ajut cu alea?
Da.
Mulţumesc.
- Salut, tipule. - Bună, Brian.
Ne Întâlnim toţi mai târziu?
Grozav.
Dragă Adam: Uite ce departe am ajuns.
Cu dragoste, Beth.
Adam, mama şi tatăl lui...
erau o familie de ratoni vorbitori...
care trăia în Central Park, în mijlocul New York City.
Nu aparţineau acelui loc, dar erau acolo.
Sincronizare: DISTEL subs.ro TEAM (c) www.subs.ro